NAINEN HIEKKA-AAVIKOLLA
Aivan hirvittävää.
Teettekö tarkastusta?
Tarkastustako?
En varsinaisesti. Onko täällä meneillään tarkastus?
Siinä tapauksessa ette häiritse.
- Kerään kovakuoriaisia. - Mitä sanoitte?
Hyönteisiä. Kerään hyönteisiä.
Olen erikoistunut hiekassa eläviin hyönteisiin.
Ette siis ole prefektuurin valtuuston leivissä.
Valtuustonko? En tosiaankaan.
Olen opettaja.
Oletteko opettaja?
Ymmärrän.
Pidämme toisiamme silmällä lukemattomien asiakirjojen avulla:
sopimuksien, ajokorttien, henkilökorttien, käyttölupien -
kauppakirjojen, sertifikaattien, rekisteröintitodistusten -
ammattiliittokorttien, arvopaperien, velkakirjojen-
tilapäisten lupien, tulotodistusten -
talletustodistusten ja jopa sukupuiden.
Olivatko siinä kaikki asiakirjat?
Unohdinko jotain?
Sekä miehet että naiset -
ovat toisiaan kohtaan tuntemansa epäluulon orjia.
Varmistuaksemme toisen viattomuudesta keksimme uusia vaatimuksia.
Kukaan ei tiedä, mikä on viimeinen paperi.
Asiakirjoja näyttää riittävän loputtomiin.
Kritisoit minua liiasta kyseenalaistamisesta -
mutta tosiasiat puhuvat puolestaan.
Herra maisteri.
Niin. - Mitä aiotte seuraavaksi?
Tehdäkö? Ajattelin palata huomenna.
Viimeinen linja-auto on jo mennyt.
Vai niin.
On täällä varmasti jokin yöpymispaikka.
Kylässäkö?
Ehkä ennemminkin moottoritien varrella.
- Ajattelitteko kävellä? - Ei minulla ole kiirekään.
Ei teidän tarvitse lähteä.
Jos haluatte, voin kysellä teille yöpaikkaa.
Köyhä kylähän tämä on, mutta jos se ei haittaa...
Ihanko totta? Sepä ystävällistä. Kiitos avustanne.
Saan levättyä kunnolla. Yövyn mielelläni ihmisten kodeissa.
Tuhannet kiitokset.
Olkaa varovainen. Molemmin puolin on syvät kuopat.
Hei, eukko!
Mitä puuhailet? Sait vieraan.
Tikkaat ovat paalien vieressä.
- Oletteko varma? - Kaikki hyvin. Se on vaatimaton koti.
No, siinä tapauksessa...
Köysitikkaat...
Tämä on syrjäseutua. Ette ole tainnut tottua tällaiseen.
- Tästähän sukeutui oikea seikkailu. - Pysyttele köysien lähellä.
Ja pitäkää kunnolla kiinni.
Jos katsotte ylös, saatte hiekkaa silmiinne.
Tänne päin, olkaa hyvä.
- Olkaa hyvä. - Kiitokset vieraanvaraisuudestanne.
- Valmistan päivällistä saman tien. - Hienoa.
- Voisinko käydä ensin kylvyssä? - Kyllä, mutta...
- Ei se ole välttämätöntä. - Saatte odottaa ylihuomiseen.
Ylihuomiseenko? Se ei valitettavasti käy.
- Minulla on vapaata vain kolme päivää. - Olen pahoillani.
- Onko teillä vain yksi lamppu? - Se riittää kyllä. Olen pian valmis.
Ilman sähköä elämä on hankalaa.
Olkaa hyvä. - Kiitos.
Simpukoita ja punahammasahventa. Näyttää hyvältä.
Paikallisista raaka-aineista tehty ruoka on parasta.
- Mitä varten tuo on? - Hiekkaa tulee sisälle.
Miksi?
Vuotaako katto?
Uudet olkikatot vuotavat yhtä lailla.
Mistä se johtuu?
Ne ovat pahempia kuin kaarnakuoriaiset.
Kaarnakuoriaisetko?
Niin. Ne, jotka tekevät reikiä puuhun.
Tarkoitatte siis termiittejä.
En tarkoita! Ne ovat näin isoja, ja niillä on kova kuori.
- Voisiko se olla sarvijäärä? - Sarvijääräkö?
Se on punertava, ja sillä on pitkät tuntosarvet.
Ei, vaan se on pronssin värinen ja pieni kuin riisinjyvä.
Sitten sen täytyy olla kaarnakuoriainen.
Näinkin suuret parrut pehmenevät ja lahoavat niiden käsittelyssä.
- Kaarnakuoriaistenko? - Ei, vaan hiekanjyvästen.
- Miten hiekka voi aiheuttaa sellaista? - Ehkä se imee kosteutta.
Ei voi pitää paikkaansa. Hiekkahan on kuivaa.
Se aiheuttaa joka tapauksessa lahoamista.
Älkää olko naurettava! Käyttäkää järkeänne.
Aavikko on pelkkää hiekkaa juurikin kuivuuden vuoksi.
Vai oletteko kuullut kosteasta autiomaasta?
Voisinko saada teetä?
Joka tapauksessa puu lahoaa.
Olen kuullut, että jos uusiin puukenkiin laittaa hiekkaa -
ne lahoavat kahdessa viikossa.
Mitä roskapuhetta!
Puu lahoaa ja hiekka samoin.
Hautautuneen talon sisäkatosta löytyi niin ravinteikasta maata -
että siinä pystyi viljelemään kurkkuja.
No, jos sanotte niin.
Saako olla lisää? - Ei, kiitos.
Kiitos ruoasta.
Tämähän on aivan kauheaa!
Kun tuulee navakasti -
hiekkaa voi tulla puolikin metriä yhden yön aikana.
Katsokaa. Jopa patja on kostea.
Missä muut ovat? - Mitä?
- Perheenne. - Ei ole perhettä. Asun yksin.
Viime vuonna myrsky nielaisi mieheni ja tyttäreni.
Miten niin nielaisi?
Hiekkaa tuli kaatamalla. Se jylisi kuin vesiputous.
Mieheni pelkäsi kanakopin puolesta ja meni ulos.
Hautasiko hiekka hänet alleen?
Se oli aivan hirvittävä myrsky.
Miten kauheaa.
Todella kauheaa.
Sellaista hiekka on.
Oletteko täällä tehdäksenne tutkimusta? -Olen.
Ai niin... Oletteko nähnyt täällä tällaista hyönteistä?
Se kuuluu hietakiitäjäisiin.
Tässä näin.
Olen täällä pyydystääkseni tämän heimon yksilöitä.
Niitä on monenlaisia.
Jos löydän uuden lajin, saatan saada nimeni hyönteisoppaaseen.
En osaa muutakaan kuin pyydystää hyönteisiä.
Huhuu! Tulimme tuomaan työkaluja auttajalle.
Asuuhan täällä muitakin!
Olette niin hauska!
Hän puhui jotakin 'auttajasta'.
Niin, tosiaan... Hän tarkoitti teitä.
- Minuako? Miksi? - Älkää vaivatko sillä päätänne.
Kyseessä on varmaankin väärinkäsitys.
Tarvitsetteko lamppua vielä?
Ottaisin sen kyllä mielelläni.
Kyllä se sopii. Tämä on tuttua työtä.
Tämähän on likaista!
Anna olla.
- Voinko olla avuksi? - Ei tarvitse ensimmäisenä päivänä.
'Ensimmäisenä päivänä.' Nyt puhutte taas tuollaisia.
Viivyn vain yhden yön.
- Lapioitteko aina öisin? - Silloin hiekka on kosteaa.
Se helpottaa työntekoa.
- Huhuu! Laskemme korin alas. - Selvä! Kiitos!
Nyt se tulee!
Autan teitä.
Valmista!
Vetäkää ylös.
Valmista!
Hekin joutuvat paiskimaan töitä.
Kylässämme vallitsee hyvä henki.
Mitä tarkoitatte?
Kotiseuturakkaus yhdistää meitä.
Sillä lailla! Sehän on aivan mahtavaa.
- Miten pitkään työskentelette? - Aamuun asti.
- Aamuunko asti? - Hiekka ei lepää.
Valmista!
Sehän on täysin tuhoutunut.
Merkillistä... Tikkaat ovat poissa.
Rouva...
Voisitteko ystävällisesti herätä?
Anteeksi, mutta voisitteko ottaa tikkaat esille? Niitä ei näy missään.
Haluaisin päästä lähtemään.
Vapaani kestää vain kolme päivää, enkä halua hukata aikaa.
Hetkinen nyt...
Kyllä täällä oli köysitikkaat.
Ne pitää laskea ylhäältä päin.
Piru vieköön! Minua on huijattu.
Olen pahoillani.
Pahoillanneko? Mitä tarkoitatte?
- Esitin teille kysymyksen! - Olen pahoillani.
Tuo ei ole mikään selitys!
Minulla on työpaikka, joten haluan nauttia vapaapäivistäni.
Kyllähän te toki ymmärrätte.
Mitä pitäisi muka ymmärtää?
Yhden asian voin teille kertoa...
Naisen ei ole helppoa elää täällä yksin.
Mitä sillä on minun kanssani tekemistä?
Pohjoistuuli alkaa pian puhaltaa. Silloin saamme hiekkamyrskyjä.
- Pidättekö minua vankinanne? - Olen hirvittävän pahoillani.
Mitä irvailua tämä on? Enhän minä olen mikään koditon.
Minulla on työpaikka, ja olen rekisteröity kansalainen.
Joudutte vaikeuksiin, kun minua tullaan etsimään.
Ihmisen vangitseminen on vakava rikos.
Jos en ehdi lapioimaan tarpeeksi hiekkaa, taloni hautautuu.
Hautautukoon sitten! Ette voi sotkea minua asioihinne.
Jos niin käy, seuraava talo on vaarassa.
Saatte puolestani hautautua vaikka kaikki!
Mikä teitä vaivaa?
Miksi jäätte näin surkeaan paikkaan?
Teillä ei taida olla kaikki kotona.
Kuunnelkaahan nyt. Ette ole kyläläisille velkaa pätkän vertaa.
En näe uhrautumisessanne mitään jaloa.
Jos hiekka huolettaa heitä, on keksittävä tekninen ratkaisu...
Laskelmien mukaan tämä tulee paljon halvemmaksi.
Unohtakaa tuollainen! Kutsukaa tänne johtajanne.
Selitän hänelle, miten typerää tämä on.
Mitä odotatte?
Kai te saatte heihin jollain keinolla yhteyden?
Paukuttakaa vaikka öljykanistereita.
Miksi ette sano mitään?
Kyllä tämän pitäisi olla mahdollista.
Seurailen vain rinteen luonnollisia muotoja.
Hitto vieköön.
Mikä siellä soi?
Pieni kulkunen
Mikä siellä soi?
Paholaisen ääni
Mikä siellä soi?
Oletteko hereillä?
Kuinka voitte?
- Kyllä se tästä. - Antakaa, niin pyyhin selkänne.
- Lopettakaa! Tuo sattui. - Sattuiko se?
Totta kai.
- Hieroisinko teitä? - Minulla voi olla luita rikki!
Jos haluatte auttaa, kutsukaa lääkäri.
- Ovatko alusvaatteeni kuivuneet? - Älkää nukkuko alusvaatteisillanne.
Miksi en?
- Saatte ihottuman hiekasta. - Ihottumanko?
Hiekka imee itseensä kosteutta.
Olkaa hiljaa! Älkää taistelko vastaan!
Joudutte sietämään tätä hetken aikaa.
Nyt meitä on molempia huijattu. Niin makaa kuin petaa.
Ihmiset eivät ole mitään koiria.
Ihmisiä ei voi kahlita.
Mitä siellä oikein tapahtuu?
- Rouva on hyvä ja kiiruhtaa! - Täällä odotellaan!
Vetäkää minut ylös! En päästä irti!
Nainen on sidottuna. Jos haluatte pelastaa hänet, vetäkää minut ylös!
Ei vielä.
En ole vielä hävinnyt.
Taistelu on vasta aluillaan.
He eivät tule voittamaan helpolla.
Ei ole mitään pelättävää. Minulla on yliote viholliseen.
Oikeastaan tämä on mielenkiintoinen kokemus.
Saatan kirjoittaa siitä, kun pääsen takaisin.
Tässä on sakea.
Katsokaa, miten ajattelevaista. Nyt voin juhlia voittoani etukäteen.
Vai että vallankaappaus...
Ihmiset eivät osaa elää rauhassa.
- Sytytänkö savukkeen sinullekin? - Ei tarvitse.
Tupakointi kuivattaa kurkkuni.
- Entä haluatko vettä? - En vielä, kiitos.
Älä turhia ujostele.
Ei minulla ole mitään sinua vastaan henkilökohtaisesti.
Sattuuko sinuun?
Meidän on oltava säästäväisiä.
Uusi annos tulee vain kerran viikossa.
Annosko? - Niin.
Vain jos talossa on mies. Kyläneuvosto kustantaa annokset.
Kerrohan yksi asia.
Onko täällä ollut muita ennen minua?
Täällä on kova pula ihmisistä.
- Keitä muita on vangittu? - Annas, kun mietin...
Viime syksynä oli se maisemakorttikaupustelija.
Hän työskenteli yrityksessä, joka myy kortteja turisteille.
- Entä onko muitakin? - Tänä vuonna...
Opiskelija, joka suoritti tutkimusta.
Kolmen talon päässä. Hän on kuulemma vieläkin täällä.
Eli he eivät laske tikkaita hänellekään.
Nuoret eivät halua jäädä kylään.
Kaupungeissa on paremmat palkat.
Elokuvateatterit ja ravintolat ovat auki vuoden ympäri, eikö totta?
Tämähän on naurettavaa!
Mikä on? Sattuuko?
Voisitteko ystävällisesti rapsuttaa minua oikean korvan takaa?
Näinkö?
Anteeksi, mutta voisinko saada vettä?
Vettä, olkaa niin hyvä! Minä rukoilen!
Vain tämän verran on jäljellä. Milloin seuraava annos tulee?
Riittää jo! Rauhoitu!
Ole hiljaa! Saat syyttää itseäsi!
Avaanko kätesi?
Tiedä kuitenkin, etten tee sitä myötätunnosta.
Olen kyllästynyt katsomaan surkeaa ilmettäsi.
Yhdellä ehdolla:
et saa käyttää lapiota ilman lupaani. Lupaatko sen?
Lupaan kyllä! Lupaan mitä tahansa.
Jos minä kärsin, sinäkin saat kärsiä.
Mieti tarkkaan tilannettasi.
Minne olet matkalla?
Pakene!
Eikö mitään ole tehtävissä?
Noin käy, kun ei lapioi hiekkaa kahteen yöhön.
Vesi! Puhun nyt vedestä! Eikö sinulla ole jano?
Päästin sinut sentään vapaaksi. Etkö voisi tehdä yhteistyötä?
Juurihan minä sanoin, että jos kävisimme vain työhön...
Älä pelleile!
Kenellä on oikeus pakottaa toista noin surkein ehdoin?
Ihmisiä pitäisi käyttää sellaisiin asioihin, joissa heistä on hyötyä.
Olen opettaja, jolla olisi ammattitaitoa.
Käyttäisivät minua edes johonkin hyödyllisempään.
Voisimme esimerkiksi miettiä -
miten hiekka-aavikon houkutuksia voitaisiin hyödyntää.
Jos totta puhutaan, tulinhan itsekin tänne hiekan perässä.
Olen aivan tosissani.
Luulen, että maisemakorttien myyjä oli täällä samasta syystä.
Tehkää mainoskampanja ja kehittäkää tienoon turismia.
Nähkää hiekka ystävänä, ei vihollisena.
Eikö turistien houkutteluun tarvita kuumia lähteitä?
Se nyt oli vain yksi esimerkki.
Ehkä jokin viljelykasvi menestyisi hiekassa?
Niin. Nuorisojärjestöllä onkin ollut sellaisia kokeiluja.
On viljelty maapähkinöitä ja tulppaaneja.
Tulppaanin sipuleista tuli kertoman mukaan niin suuria -
että niitä vietiin Tokioon kilpailuun. Olette varmasti nähnyt...
Nyt riittää!
Apinakin pystyisi tällaiseen työhön.
Apinako?
Teille tulee paha olo.
Aivan kuin hengitykseni olisi tulessa.
Ei siitäkään ole mitään hyötyä.
Jos hiekka vain niin päättää...
se voi nielaista kokonaisia kaupunkeja tai jopa maita.
Tunnetko tarinan roomalaisesta kaupungista nimeltä Sabratha -
ja kaupungista, josta Omar Khaijam kirjoitti?
Piskuiset hiekanjyväset peittivät ne alleen.
Niillä ei ollut mitään mahdollisuutta.
Turha taistella vastaan!
Se on täysin toivotonta!
Mitä oikein teette?!
Älkää!
- Rakennan omat tikkaani! - Älkää tehkö tuollaista!
Pudistelenko hiekat pois?
Eivätkö kaupunkilaisnaiset ole kauniimpia kuin minä?
Pötypuhetta!
Antakaa, kun minä.
Hitto soikoon...
Verenikin lahoaa!
Miten alhainen temppu!
Mikä nyt avuksi?
Auttakaa minua! Vereni mätänee!
Olen yrittänyt sanoa, että jos alkaisimme vain työskennellä...
Olkoon menneeksi! Minä luovutan!
Te voititte!
Mitä on tapahtunut?
Vettä! Saamme vettä!
Minun vuoroni...
Pidelkää vasenta kättänne alempana.
Jos nostaa vain oikealla kädellä, ei väsy yhtä nopeasti.
Olen nukkunut liian vähän.
Voit kyllä mennä lepäämään. Et ole tottunut vielä.
Vaikka lihakseni olisivat sementtiä -
tuntisin samoin.
Jos ei ole tottumusta, väsyy helpommin.
En usko, että totun tähän koskaan.
Kyllä sinä totut.
Yhtä asiaa en ymmärrä...
Eikö tämä ole mielestäsi mieletöntä?
Lapioitko elääksesi vai elätkö lapioidaksesi?
Ei täällä varmastikaan ole yhtä hauskaa kuin Tokiossa.
En nyt puhu mistään Tokiosta.
Miten saatat kestää vankeudessa elämistä?
Koska tämä on minun kotini.
Siinä tapauksessa sinun pitäisi nousta vaatimaan oikeuksiasi.
Itse yritän sietää tätä vain siihen saakka, kun saamme apua.
Apuako? -Pelastumme ennemmin tai myöhemmin.
Jos minua ei näy viikkoon, joku käy varmasti ovellani.
He löytävät kirjan, joka jäi avoimena pöydälleni -
ja löytävät kolikot takkini taskusta.
He alkavat varmasti epäillä jotain.
Jos et ryhdistäydy, elät lopun elämäsi näin.
Mutta heidän hautansa ovat täällä.
Kenen? - Mieheni ja tyttäreni.
Eli jos kaivamme heidät ylös, pystyt lähtemään täältä.
Voin auttaa sinua. Sinähän tiedät, miten saat heidät laskemaan tikkaat.
Ei ulkomaailmalla ole tarjota minulle mitään.
- Voisit vaikka kuljeskella ympäriinsä. - Niinkö?
Mikä ettei! On ihanaa saada kuljeskella vapaasti.
Eikö ole väsyttävää kulkea ilman päämäärää?
Lopeta pelleily! Koiratkin sekoavat, jos niitä pidetään alati kytkettyinä.
Ja me olemme sentään ihmisiä!
Mutta jos hiekkaa ei olisi -
kukaan ei välittäisi minusta.
Eikö totta? Et edes sinä välittäisi.
- Katso. Löysin yhden. - Kylläpä pelästyin!
Näiden takia tulin tänne alun alkaen.
Hietakiitäjien, joista kerroin.
Onko sinulla saksia? - Saksiako?
Haluisin vain siistiä partaani.
Kyllä minulla varmaankin sakset on.
- En tiedä, ovatko ne terässä. - Ovatpa ruosteen peitossa.
Hiekka senkin saa aikaan.
Ei onnistu. - Eikö?
Ei alkuunkaan.
Pyydänkö partaveistä seuraavien annosten mukaan?
Tunnustele vaikka! Hiekkaa on sängessäkin. Se raapii.
Hiekka tosiaankin tuhoaa kaiken. Näin se on.
Huhuu! Äkkiä nyt!
Selvä! Kiitoksia!
Missä miehesi on?
- Hänellä on vatsa kipeänä. - Sitä se liika romantiikka teettää!
Valmis!
- Autanko kylpyveden keittämisessä? - Ei tarvitse. Olen liian väsynyt.
- Tekisi niin mieleni kylpyyn. - Sinähän olet sairas.
Olen aivan hiestä märkä.
Yölläkin hikoiluttaa. Nukkumisesta ei tule mitään.
- Voinhan minä keittääkin vettä. - Minä autan.
Ei tarvitse auttaa.
- Mitä mietiskelet? - En mitään erityistä.
Voin ottaa sinusta kuvan. Käyhän tuohon.
En minä halua. - Menisit nyt.
Hymyä.
Hyvä.
- Haluat palata kotiin, eikö totta? - Kuinka niin?
Ehkä radio saisi sinut paremmalle tuulelle.
Saisit kuulla, mitä maailmalla tapahtuu.
Vähät minä siitä.
Saisit kuulla, mitä Tokiossa tapahtuu.
Aloin kerätä hyönteisiä päästäkseni siitä kaikesta.
Merkityksettömään elämään verrattuna -
olisi nimi kirjan lehdellä kouriin tuntuva saavutus.
Radio antaisi muuta ajateltavaa.
Ymmärrän.
Juodaanko viimeiset saket pois?
- Sinähän olet sairas. - Se parantaa unta.
Olen tarpeeksi väsynyt ilman alkoholiakin.
Älä nyt ole tylsimys!
En voi juoda.
Ota nyt vain. Huvittaisi ottaa pikku naukku.
- Vesi on varmaankin valmista. - Äläs nyt!
Mikä sinuun on mennyt?
Kippis ja kulaus!
Onpa ihanaa peseytyä.
Miten ilkeämielistä laittaa väsynyt nainen töihin.
Apua!
Voiko joku auttaa minua?!
Kuuleeko kukaan? Apua!
Tässä. Tartuhan tuohon.
Voitteko vetää minut ylös täältä?
Ei onnistu! Emme voi nyhtää sinua maasta kuin juurta.
Kaivamme sinut ulos. Ota kiinni tästä lankusta.
Onneksi osuimme paikan päälle ajoissa.
Täällä on juoksuhiekkaa. Koiratkin kiertävät paikan kaukaa.
Kuinka moni tänne onkaan juuttunut?
On vaeltajia ja muita, jotka eivät osaa varoa paikkaa.
Täältä voisi kaivamalla löytää jotain arvokasta.
Varmasti ainakin kaksi tai kolme kameraa.
Ole hiljaa. - Anteeksi.
Laitanko teetä?
Mitä kello on? - En tiedä.
Olisiko puoli yhdeksän.
Epäonnistuin. - Aivan.
Epäonnistuin aivan totaalisesti.
Onko sinulla...
vaimoa?
Tokiossa.
- Se asia ei sinulle kuulu. - Totta.
Ikävä juttu joka tapauksessa.
Jos olisin onnistunut, olisin voinut ostaa radion ja lähettää sen sinulle.
- Radionko? - Etkö sinä sellaisen halua?
Ei se mitään. Ei sinun sellaista tarvitse tehdä.
Voin ansaita urakoimalla ja ostaa radion täältä.
Epäonnistuin!
Kuivaanko sinut?
Se johtuu varmasti siitä, etten tunne seutua.
He tulevat ennemmin tai myöhemmin etsimään minua.
Joko ystävät tai liiton ihmiset...
Koulun johtokunta tai vanhempainyhdistys.
Eivät he jätä minua tänne kuolemaan.
Pesen sinut.
Mikä tuo on?
- Viimeinen toivoni. - Viimeinen toivosiko?
Se on varisansa.
Jätän syötin tähän näin.
Kun varis ottaa syötin, hiekka imee sen sisäänsä.
Variksethan ovat älykkäitä eläimiä.
Nälkäisinä nekin tekevät tyhmyyksiä.
Miksi se on viimeinen toivosi?
Koska sitä se juuri on.
Sidon avunpyynnön variksen jalkaan.
Ei kukaan tule. On kulunut jo kolme kuukautta.
Ketkä eivät tule? - Pelastajasi.
He luulevat, että olet ottanut hatkat.
Niinkö?
Että kyllästyit työhösi.
Vaikea uskoa.
Pankkikirjanikin jäi sinne.
Kirjoituspöydälle jätin kirjan sepposen selälleen.
Asiahan on päivänselvä. Huone suorastaan huutaa apua.
Mitä siellä on?
Mitä tarkoitat? - Tokiossa.
Tule itse katsomaan!
En jaksa tätä enää.
Täältä tulevat annoksenne!
Odota hetkinen! Odota!
Enkö pääsisi ylös edes hetkiseksi? Edes puoleksi tunniksi.
Haluan nähdä meren.
Lupaan, etten karkaa. 20 minuuttia tai vaikka vain 10.
Olen käyttäytynyt hyvin kolme kuukautta. Tulen pian hulluksi!
Esitän asian kyläneuvostolle. Kerron sitten päätöksen.
Tietysti vain vartijoiden saattamana!
Oletpa ahkera.
Vielä kaksikymmentä lisää, niin ansaitsen tuhat jeniä.
'Pyydän anteeksi.' 'Ei se mitään!'
Mitä hölynpölyä!
En suostu kuolemaan näin kunniattomasti.
Miksi ihmeessä puhelet radiosta? Olet kohta mennyttä kalua.
Eivät he ole ystäviäsi. Sen verran olen ymmärtänyt.
Ihmiset välittävät vain itsestään.
Sinua käytetään hyväksi, jos heilutat vain häntääsi.
Pian olemme täällä hylättyinä.
Ei pidä paikkaansa! Onhan meillä hiekka.
Hiekkako? Mitä hyötyä siitä on? Se on kaikkien ongelmiesi alku ja juuri.
Sitä voi myydä. - Kenelle?
Kaupunkien rakennustyömaille.
Ei näin suolaista hiekkaa saa käyttää rakennuksilla.
Se myydään pimeänä ja puoleen hintaan.
Hinta ei auta, jos pato tai rakennus romahtaa.
Se on toisten ongelma.
Toisten ongelma... Niinpä tietysti.
Joku aina kuitenkin rikastuu huijaamalla.
He eivät tarvitse apuamme.
Yhdistys ostaa ja myy hiekkaa.
Kyllähän he kohtelevat meitä kaikesta huolimatta hyvin.
Minä voin siivilöidä hiekan.
Kuin yrittäisimme rakentaa taloa veteen -
vaikka vene olisi järkevämpi vaihtoehto.
Niin kapeakatseista.
He eivät tyydy mihinkään muuhun kuin taloon.
Etkö sinäkin halua lähteä kotiisi?
Se on aivan eri asia.
Vaikka se olisikin pelkkä valhe -
ajatus huomisesta helpottaa.
Toivo siitä, että huomenna asiat voivat olla toisin.
Minua pelottaa -
joka aamu, kun käyn makuulle.
Pelkään, että herätessäni olen jälleen yksin.
Ajatus saa minut suunniltani pelosta.
Laita ne tänne.
Vieras taitaakin paiskoa töitä oikein olan takaa.
Mitä hän tuolla tekee? Köyttä ei ole määrä laskea vielä.
Sinähän sanoit haluavasi nähdä meren.
Niin sanoin. Saanko nähdä sen?
Kyllä se on mahdollisuuksien rajoissa.
Minä pyydän. Olen oppinut läksyni.
Kävisikö vaivainen tunti päivässä?
Sillä ehdolla, että teet 'sen'.
Naisen kanssa.
Ulkona, missä kaikki voivat katsella.
Tehdä 'sen'... - Senpä juuri.
Sen, mitä harrastat eukkosi kanssa.
Tiedät kyllä, mistä puhun!
Olemme keskustelleet asiasta. Kaikki suostuvat, jos teet sen.
- Vauhtia nyt! - Mitä oikein odotatte?
Vauhtia nyt!
Mitä teemme?
Mitä typeryyksiä!
Onhan se silti mahdollisuus.
Älä noista välitä.
Ei oteta tätä niin vakavasti.
Emme kai sentään ole perverssejä.
Vauhtia nyt!
Ei...!
Mitä sillä on väliä? Elämme joka tapauksessa kuin eläimet.
Auttaisit asiaa. Riittää, jos teeskentelemme.
Hiton idiootti!
Surkea esitys...
Häivytään kotiin!
Senkin typerys!
Mitä tämä on?
Omituista.
Ei ole satanut pisaraakaan kolmeen viikkoon.
Johtuu varmaankin kapillaari-ilmiöstä.
Nyt ymmärrän...
Jos keksin hyvän keinon, vedensaanti on turvattu.
Pinnalla tapahtuva haihtuminen imee kosteutta maasta.
Dyynit toimivat pumpun lailla.
Kuin istuisimme imupumpun päällä.
Pystyisin kyllä rakentamaan paremmankin säiliön.
22. MARRASKUUTA AAMU (VEDEN MÄÄRÄ)
ILTA (VEDEN MÄÄRÄ)
Sietämätöntä! Pystyn tuskin hengittämään.
Pian on joulukuu.
No niin...
Tuotako nyt taas?
Kylmällä säällä ruokaa on niukalti. Ehkä varis vihdoin nappaa syötin.
Tyypillistä miehen käytöstä.
Haluan olla välillä se, joka virittää ansan.
Jos saamme pian radion, voimme kuunnella säätiedotuksia.
Minua pelottaa. - Mitä?
Käyn kaivamassa tämän maahan veden kiehuessa.
Enää yksi päivä jäljellä...!
Huhuu!
Voisiko joku tulla?
Ei, en halua...
Mitä nyt? - Hänellä on kipuja.
- Johtuu varmasti lapsesta. - Lapsestako?
- Kuinka kauan tätä on kestänyt? - Lokakuusta.
- Sattuuko tästä? Voitko pahoin? - Voin.
Entä tästä?
Kyseessä saattaa olla kohdunulkoinen raskaus.
- Miten voit tietää sellaisesta? - Hän oli eläinlääkärin kengittäjä.
Oli miten oli, tarvitsemme lääkäriä.
- Ei hän ehdi ajoissa. - Nykyajan lääkärit...
Käske hakemaan kärryt.
He ovat täällä.
Minua pelottaa.
Joko tuuli on tyyntynyt?
On se jo asettunut huomattavasti.
- Miten teemme tämän? - Käärikää nainen patjaan.
Ryhdytään hommiin.
Asettakaa hänet lankun päälle.
Tässä on radionne.
Radio saapui.
Huono ajoitus.
Avaanko sen?
- Haluatko ottaa sen mukaasi? - Käärikää sekin petivaatteisiin.
Onko täällä lankkuja?
Voit ottaa lankun tuolta hyllystä.
Tämä alempi.
Selvä. - Yksi, kaksi...
Nyt!
Ei... En halua.
Siis, tuota...
Sanoitko jotain?
Ei sittenkään mitään. Toisella kertaa sitten.
En halua...
Voit nostaa hänet ylös.
En halua.
En halua. En halua...
Vetäkää tänne päin.
Varovasti nyt. Ei liian nopeasti.
Vetäkää maihin. - Varovasti.
Ei ole mikään kiire päästä pois.
Paluulipussani on avoin päivämäärä ja määränpää.
Sitä paitsi haluan kertoa jollekulle vesisäiliöstäni.
Kuka mieluummin uutisen kuulisi kuin kylän asukit?
Jos ei tänään niin ehkä sitten huomenna.
Olen varma, että kerron vielä joskus jollekin.
Voin miettiä pakosuunnitelmaani sen jälkeen.
TOKION PERHEREKISTERI KATOAMISILMOITUS
NIMI: JUMPEI NIKI
SYNTYMÄPÄIVÄ: 7. MAALISKUUTA 1927
KATEISSA YLI SEITSEMÄN VUOTTA
REKISTERÖITY KADONNEEKSI
LOPPU
Suomennos: Kanerva Airaksinen BTI Studios